Haku
Viimeisimmät aiheet
Eniten katsotut aiheet
”Pyrkikäämme tuntemaan Herra”
”Pyrkikäämme tuntemaan Herra”
Jokaisen ihmisen elämän tärkein asia on oppia tuntemaan Jumala oikein. Mitä
paremmin ihminen tuntee Herran, sitä paremmin hän myös ymmärtää, miksi
Jumala toimii niin kuin hän toimii. Tuskin on ihmisille annettu parempaa
kehotusta kuin se, minkä profeetta Hoosea antoi sanoessaan:
”Pyrkikäämme tuntemaan Herra.”
Mikä Jumalassa on ihmisen kannalta oleellista tuntea? Se, että Jumala on kaiken
Luoja ja kaiken luomansa ylläpitäjä. Tämä on itse asiassa ensimmäinen asia,
minkä Raamattu meille Jumalasta kertoo. Ja se on myös viimeisiä suuria
Raamatun näköaloja. ”Alussa Jumala loi taivaan ja maan” alkaa Jumalan ilmoitus,
1. Moos. 1:1. Ilmestyskirjan lopussa Raamatun lukija viedään uuden taivaan ja
uuden maan luomiseen, Ilm. 21:1. Näiden kahden luomisen välissä Jumalan
ominaispiirre on koko ajan luominen.
Jumala luo vain tyhjästä
Syvästi on opittava myös se, että Jumalan ainutlaatuinen ominaisuus on kyky
luoda tyhjässä ja tyhjästä. Tyhjyydessä hän saa syntymään sellaista mitä ei
siellä ennestään ole. Hän saa olemaan asioita siellä, missä ei mitään ole.
Huippunsa Jumalan luominen tyhjyydessä saavutti pitkäperjantaina vuonna 33.
Silloin hän loi koko ihmiskunnalle pelastuksen perustan hylkäämässään
Pojassaan Jeesuksessa. Ja myöhemmin hän pääsiäisaamuna puutarhahaudassa loi
kuolleessa Pojassaan iankaikkisuuselämän.
Tätä Jumala julistaa itsestään läpi historian. Tätä hän on tehnyt alusta saakka ja
tätä hän tekee jatkuvasti. Juutalaisille Jeesus sanoi Jumalasta: ”Minun Isäni
tekee työtään taukoamatta, ja niin teen myös minä”, Joh 5:17.
Tähän perustuu kaikki se, mitä maailmassa on hyvää. Tähän perustuu ihmisen
pelastuminen, säilyminen uskossa, lähimmäisten palveleminen, ylösnousemus
kuolleista ja pääsy iankaikkiseen elämään. Jumala luo koko ajan sellaista, mitä
ei ole - ja hän luo siellä, missä ei mitään ole. Viimeistään silloin, kun seisomme
hautausmaalla katsomassa, miten ystävä lasketaan haudan lepoon, me
ymmärrämme mitä ihminen voi tehdä saadakseen iankaikkisen elämän. Viimeistään
silloin me ymmärrämme, että vain Jumala ja yksin hän voi pelastaa ihmisen.
Tämä koskee kaikkea kaiken aikaa. Kun Jumala lahjoittaa ihmisille hengellisen
elämän, hän ei ensin etsi sellaisia, jotka jotakin ovat, voidakseen muovata heistä
jotakin. Ei, vaan hän etsii aina ja jatkuvasti sellaisia, jotka eivät ole mitään,
koska hän on Jumala, joka taukoamatta tekee työtään tyhjässä.
Sen tähden on niin vaarallista olla jotakin. Sen tähden Jeesus sanoi juutalaisille,
ettei hän ollut tullut etsimään vanhurskaita vaan syntisiä. Pyhä Jumala ei häpeä
tulla evankeliuminsa sanan kanssa alas, missä ihmisillä ei ole valtaa, ei kykyä
selviytyä, missä ollaan syvällä, ollaan köyhiä, ollaan hävettävien asioiden
kanssa tekemisissä, missä ollaan kurjia ja ahdistuneita. Sellaisiin hän katsoo,
koska heissä ei ole mitään, mitä hän tahtoisi heissä olevan. Sellaisten
ei-mitään-ihmisten keskellä hän luo uskoa, joka kestää.
Jumala luo vain Jeesuksen kautta
Kun tämän olemme sanoneet Herrasta ja hänen tuntemisestaan, on syytä kiinnittää
huomio siihen tapaan, jolla Jumala luo tyhjyydessä ja tyhjästä. Asia on
kerrottu mm. Johanneksen evankeliumin alussa. Siinä on koko evankeliumin
kivijalka: Kun Jumala luo jotakin, hän luo sen aina Poikansa kautta. Johannes
kirjoittaa: ”Jo alussa Sana oli Jumalan luona (Sanalla Johannes tarkoittaa Jumalan Poikaa).
Kaikki syntyi tämän Sanan voimalla. Mikään, mikä on syntynyt,
ei ole syntynyt ilman häntä”, Joh. 1:2-3.
Jumala ei siis luo suoraan, vaan hän toimii aina Poikansa kautta. Tämän tietäminen
ja ymmärtäminen kuuluu Jumalan oikeaan tuntemiseen niin kuin sekin,
että Jumala luo tyhjästä. Jeesus on tyhjyydessä Jumalan ”luomisväline” ja ilman
Jeesusta Jumala ei luo koskaan mitään.
Missä Jumalan Poika ei ole, siellä ei Jumala luo mitään. Missä sanoma Jumalan
Pojasta ei ole julistuksen sisältö, pääasia ja keskus, siellä Jumala ei luo mitään –
vaikka siellä tapahtuisi kuinka paljon tahansa. Pelastuksen suhteen Jeesus teki
tämän selväksi mm. silloin, kun hän sanoi: ”Ei kukaan pääse Isän luo muuten
kuin minun kauttani”, Joh.14:6.
Joskus tapaan ihmisiä, jotka tuntevat Jumalan kaiken hyvän luojana, ihmisten
pelastuksen ja heidän uskonsa luojana. Mutta he ajattelevat, että sen jälkeen kun
Jumala on luonut ihmiseen uskon, tämän ihmisen asiana on omin avuin selviytyä
elämässään perille asti. Näin ajattelemalla he osoittavat, etteivät he loppujen
lopuksi tunne vielä Jumalaa. Ja samalla he osoittavat, etteivät he tunne itseään
eivätkä muita ihmisiä.
Kukaan ei ole niin jumalallinen, että selviytyisi omin avuin läpi elämän perille
saakka. Sielunvihollinen tietää uskovien kyltymättömän halun yrittää selviytyä
elämässään olematta kaiken aikaa Jumalan armon ja anteeksiantamuksen varassa.
Tästä halusta kasvaa selviytyjäksi sielunvihollinen kehittää ihmisissä uskon, joka
tuntuu oikealta vaikkei se sitä ole. Mikään Jumalan luomus ei nimittäin pysy
olemassa ellei se jatkuvasti ole täysin riippuvainen Jumalasta. Jumalan teot
tunteekin juuri siitä, että ne eivät pysy ellei Jumala niitä yhtä mittaa
ylläpidä.
Jumala ylläpitää kaiken luomansa
Samalla tavalla kuin Jumala luo tyhjyydessä ja tyhjästä ja aina Poikansa kautta,
niin hän myös ylläpitää tyhjästä luomaansa aina Poikansa kautta. Tämä täytyy
ehkä sanoa vielä toisen kerran: Mikään Jumalan luoma ei pysy olemassa
itsestään, ilman häntä. Kaikki tarvitse olemassaololleen kaiken aikaa
Jumalan ylläpidon Poikansa kautta. Heprealaiskirje alkaa julistuksella:
”Näinä viimeisinä aikoina hän (Jumala) on puhunut meille Pojassaan,
jonka …välityksellä hän myös on luonut maailmat.” Ja kirjoittaja jatkaa:
”Poika on Jumalan sädehtivä kirkkaus, hänen olemuksensa kuva, ja hän
ylläpitää kaikkea olemassa olevaa sanansa voimalla”, Hepr. 1:2-3.
Meidän ihmisten iankaikkisuuden kannalta tässä on kyse elämästä ja
kuolemasta. Apostoli Paavali kirjoitti korinttilaisille: ”Kaiken on saanut aikaan ´
Jumala, joka Kristuksen välityksellä on tehnyt meidän kanssamme sovinnon ja
uskonut meille tämän sovituksen viran”, 2. Kor. 5:18-
Kaiken on saanut aikaan Jumala Kristuksen välityksellä, sanoo apostoli.
Ja sitten hän toistaa painokkaasti asian uudestaan, jotta ei kenellekään
jäisi epäselväksi, mitä hän opettaa. Hän kirjoittaa: ”Jumala itse teki
Kristuksessa sovinnon maailman kanssa eikä lukenut ihmisille viaksi
heidän rikkomuksiaan”, 2. Kor.
5:19.
Evankeliumi on tarkoitettu arkikäyttöön
Siinä se on, meidän sanomamme. Siinä se on, Suomen Evankeliumikoulun sanoma.
Paavalin kanssa me sanomme, että Jumala uskoi meille ”sovituksen sanan”. Me
myös sanomme Paavalin kanssa: ”Me olemme Kristuksen lähettiläitä,
ja Jumala puhuu teille meidän kauttamme. Pyydämme Kristuksen puolesta:
suostukaa sovintoon Jumalan kanssa. Kristukseen, joka oli puhdas synnistä,
Jumala siirsi kaikki meidän syntimme, jotta me hänessä saisimme Jumalan
vanhurskauden”, 2 Kor. 5:20-21.
Tämä tarkoittaa, että Jumalan tuntemiseen ei sisälly vain hänen ihmeellisyytensä
katseleminen ja ihaileminen, vaan myös siitä eläminen. Kirkoissamme ja
järjestöissämme saatetaan kyllä kuvata Jumalaa ja hänen pelastustyötään, mutta
kun sitten tätä suunnattoman suurta työtä tulisi käyttää heikkojen, epäonnistuneiden
ja vajavaisten hoitamiseksi, ”sovituksen sanaa” heille ei rohjeta sanoa.
Yhtäkkiä koko ”sovinto Jumalan kanssa” katoaa ja sen sijaan käännytään
Jumalan lain puoleen, jonka Kristus on täyttänyt meidän puolestamme Golgatalla.
Hänen kärsimysruumistaan syljetään ja pilkataan, hänen äärettömän suurelle
sovitustyölleen käännetään selkä, armo tallataan jalkoihin ja heikkoa ihmistä
katsotaan tuomitsevin silmin ikään kuin kaikki eivät olisikaan heikkoja. Sitten
katsotaan Jumalan lakiin ikään kuin se kuuluisi sovituksen sanaan – ja hylätään
pieni ihminen, vaikka Jeesus Golgatalla on jo hylätty hänen sijastaan ettei
ihmisiä tarvitsisi hylätä.
Mikä sokeus, mikä itseluottamus, mikä vieraus Jumalan olemukselle! Tyhjyydessä
tyhjästä luovaa Jumalaa ja hänen luomissanaansa Kristusta ei tunneta
oikein! Eletään ikään kuin Jumalan ilmoitus ja hänen luovat työnsä olisivat
päättyneet Malakian kirjaan.
Per-Olof Malk
jarrut- Admin
- Viestien lukumäärä : 2910
Join date : 24.10.2013
Oikeudet tällä foorumilla:
Et voi vastata viesteihin tässä foorumissa
|
|
» Ajan varrelta.
» ”He köyttävät kokoon raskaita ja hankalia taakkoja ja sälyttävät ne ihmisten kannettaviksi”
» Kenen pelastusrenkaaseen tartun mielen ja sielun karikoissa?
» PÄÄN TIETOA JA SIELUN RAVINTOA
» Tekopyhän merkki.
» Yrjö J. E. Alanen :: Lutherin luonne
» Mitä kuoleman jälkeen?
» Yhteys poisnukkuneisiin